NOTTINGHAM SLOT
Pagten!
Nej!
Godmorgen, Deres Nåde. Hvem er du?
- Hvor er sheriffen? - Det vil jeg også vide.
- Ud! - Sårer du mig, sårer du prins John.
- Jeg er hans udsending. - Jeg har aldrig set dig før.
Jeg ankommer ved solopgang hver anden torsdag.
Drikker et glas vin med sheriffen, han stempler her -
- jeg bringer den til prins John, og han ved, at alt er vel.
Men i dag er alt ikke vel, er det?
Ingen sherif, intet stempel.
- Og du aner ikke, hvad der er sket? - Nej.
Find ud af det. Du kender aftalen.
Sker der noget med sheriffen, jævnes Nottingham med jorden.
- Vi ved ikke, om der er sket noget. - Men han er her ikke.
Tropperne kommer i aften. Jeg har allerede sendt signalet.
Nottingham bliver snart jævnet med jorden.
I HJERTET AF ENGLAND
BOR EN LEGENDE
Bedst på www.NXTGN.org
SHERWOODSKOVEN
Jeg har holdt øje med dig. Du går i søvne.
- Fint silke. - Jeg er sheriffen af Nottingham.
Jeg går ikke i søvne, og du skal føre mig til Nottingham.
- Måske skulle vi starte forfra. - Sikke en smuk mund.
Og nu, til Nottingham.
Allan! Hvor er du?
Gør vagterne klar. Sheriffen er forsvundet.
- Forsvundet? - Find ham!
Jeg vil have solen, og jeg vil have den nu!
Man kan ikke altid få sin vilje.
- Hun så ham tage af sted i nat. - Hvorhen?
Han tog af sted på sin hest. Han mumlede.
- Mumlede? - Sig, hvad du fortalte mig.
Han sagde: "Luk porten op."
- Og hvad gjorde du? - Jeg åbnede porten.
- Han havde nattøj på, sir. - Finkæm hele byen og landsbyerne.
Jeg ser, at vores køkken tager sig godt af dig.
Maden er spildt på mig. Men jeg kan lugte ugler i mosen.
- Hvad har du gjort ved sheriffen? - Ingenting, sir Jasper.
Han blev faktisk set ride ud af slottet i går. Vi har et vidne.
Jeg vil ikke have et vidne. Jeg vil have sheriffen!
Dit område? Vær ikke fjollet. Det her er kongens skov.
- Vi arbejder her. Smut så! - Du har aldrig arbejdet!
Robin Hood er vores!
Robin Hood? Kommer Robin Hood her?
Som om du ikke ved, det her er en aflæsningsplads. Smut!
En aflæsningsplads? Jeg skal nok gå. Det her er godt, rigtig godt.
Han er ikke blevet set i Locksley, Nettlestone eller Clun.
Men tropper siges at være på vej hertil.
- Jeg hørte om sheriffen. Noget nyt? - Intet.
Sheriffen tog af sted frivilligt, ellers havde jeg mistænkt Hood.
Hood kender til aftalen med prins John.
Han vil ikke lade Notthingham ødelægge.
Denne gang tror jeg ikke, at Hood er problemet.
Men han er måske løsningen. Robin kender skoven bedst af alle.
- Hvis sheriffen er derude ... - Nej.
- Har du spurgt ham? - Vi samarbejder ikke med lovløse.
Det kan være vores eneste håb. Hvis jeg kan få ham hertil ...
... til slottet.
Kan du få Hood til slottet?
Det tror jeg.
Han vil ikke have, at Nottingham jævnes med jorden.
Godt, gør det.
DE LOVLØSES LEJR
En produktiv morgen, drenge. Godt klaret.
Hvad har du der, John?
Den lægger gyldne æg. Og i morgen -
- ankommer en sending magiske bønner.
- Jeg tror, vi skal have en ... - Åh, giv mig styrke.
Her er byttet. Denne er til køkkenet.
- Magiske bønner havde været godt. - Rart at nogen morer sig.
Jeg er alene. Jeg sværger.
Marion bad mig vise den her, så jeg taler sandt.
Okay?
Hun har brug for din hjælp. I dag har du frit lejde på slottet.
- Du tror vel ikke, at vi køber den? - Hvorfor?
Sheriffen er væk. Finder vi ham ikke, vil en hær ødelægge byen.
- Vi tager af sted nu. - Skal vi opgive alt for en forræder?
Jeg gav Marion denne ring.
Hun ville ikke lyve for mig. Kom nu.
Sæt den ned.
Vent der.
Luk portene op.
Det her er underligt.
- Efter dette hjælper vi de fattige? - Ja, John.
Vi har fire aflæsninger i dag. Folk er afhængige af os.
Okay. Tag dem her, Much.
Du er en større person, end jeg troede, Gisborne.
Du beder fjenden om hjælp i en krisesituation.
Du ved, hvad prins John gør, hvis der sker noget med sheriffen.
- Har I gennemsøgt slottet? - Ja.
Han blev set ride herfra i nat, i sit nattøj.
- Tropperne er her ved solnedgang. - Byen bliver ødelagt.
Hvis nogen kan finde ham, er det dig.
Du har folk overalt.
Kom nu. Bed om min hjælp.
- Robin. - Ham.
Vi spilder tiden.
- Vil du hjælpe os? - Ja da. Hvorfor tror du, jeg kom?
Mit kongerige for et par sko.
Eller skiftetøj. Min gode mand!
Kære ven ...
Du ved vel, at det der tøj er mindst 30 pund værd?
Ja, selvfølgelig. Og jeg er sheriffen af Nottingham.
- Du og jeg skal spore ham. - Tag et.
Will, gennemsøg hver gade. Djaq, John! John!
- John, du skal fokusere. - Gør vi en forskel for dem?
Du kan ikke bare smide penge efter dem!
I dag skal vi redde alles liv. Sheriffen er måske i skoven.
Du og Djaq skal tage derhen, måske har nogen set noget.
Will?
Jeg ved ikke, hvordan det går.
- Du må tage dig af Marion. - Selvfølgelig.
Hun skal overleve, selv hvis ingen andre gør.
- I ved, at Hood stjæler fra de rige? - Vi bad dig om at skride!
- Hvad tror du, vi laver? - Lever af krummer, min kære.
Tænk over det. Han stjæler fra de rige.
Han må have et enormt forråd et sted. Og han giver jer lidt krummer.
- Hold op med det ævl. - Hvis du spiller dine kort bedre -
- kan du komme ind i Hoods hemmelige lejr.
Hvem ved, hvad du kan finde der?
- Med lidt vejledning fra mig ... - Vi lever af at plyndre fjolser.
Det gør jeg også.
Lyder Robin Hoods hemmelige skat interessant?
Og du tager hovedparten?
Nej, nej, nej. Jeg vil ikke have den. Du kan tage hele.
Jeg er kun interesseret i et stykke papir, der tilhører mig.
- Hvem er du? - Jeg er manden med planen.
Skal vi begynde lektionen?
Gennemsøg husene, et hver.
De leder overalt. Men han er ingen steder.
- Bliv ved med at lede. - Okay.
Det her er dejligt. Du og jeg på en mission.
Intet ondt om de andre, men det er ligesom i de gode, gamle dage.
- Tilbage i det hellige land. - Se.
De her sko blev helt sikkert lavet i sheriffens smedje, ikke?
- Det er ham. - Kom.
Du ved den ring, som Marion gav dig.
- Er det en ny kode? - Nej, jeg gav hende den i træet.
Hvis du gav hende et smykke, troede hun formentlig, du ville fri.
Det gjorde jeg. Og hun sagde ja.
- Det er nu, du siger tillykke ... - Tillykke.
- Sagde hun ja? - Ja.
- Det er fantastisk. - Kun hvis vi overlever.
Han gik denne vej. Kom.
- Det er ikke nok at være fattig. - Jeg kan foregive at være gammel.
- Den virker hver gang. - Ja. Ikke dårligt. Men ...
Du skal have noget, der skiller dig ud fra den fattige mængde.
- Vi kan være syge også. - Bedre.
Vi kan have fråde om munden, og være dødeligt blege.
Ja, den stakkels moder, der desperat beskytter sine børn.
Perfekt. Spis det hele.
Ikke kun gammel og svag -
- men også blind.
Mange tak. Men vi mangler noget afgørende.
Hvad ville få Robin Hoods hjerte til rigtig at bløde?
For det rette udbytte, kan jeg hugge en arm af et barn.
Jeg kan lide, hvordan du tænker. Men nej. Jeg har en bedre idé.
- Det er ikke nok. - Der er ikke mere.
- Det er ikke nok til at mætte alle landsbyboerne.
- Vi mangler mad. - Nej. Vi skal finde sheriffen.
- Jeg er ligeglad med sheriffen. - Så er du ligeglad med Nottingham.
- Det var ikke det, jeg mente. - Uden sheriffen knuses Nottingham.
- Alle leder efter sheriffen. - Ja, og det burde vi også gøre.
- Jeg lader ingen sulte. - Jeg trodser ikke Robins ordrer.
- Hvorfor ikke? - Han har ret, og han er vores leder.
Ledere kan tage fejl.
Jeg tror, vi kan nå en form for forståelse.
Vi vil også finde sheriffen.
I gør det ikke så godt.
- Vi har brug for mere tid. - Regler er regler.
Ellers tror andre, de kan slippe af sted med at myrde deres sherif.
Jeg har ikke myrdet sheriffen, det lover jeg.
Jeg kan gøre dig til en rig mand.
Hvis Nottingham eller en anden by under Johns beskyttelse ødelægges -
- må den genopbygges, og de kongelige byggeprivilegier -
- er autoriseret til min fætter.
Troede du, jeg ville være budbringer resten af livet?
- Du vil virkelig gøre det her. - Ja. Uden sherif, intet Nottingham.
Det er forbløffende, hvor meget støv en hær laver.
Men det er jo også en meget stor hær.
- Tre aflæsninger mere. - Ja, en her, og to til inden floden.
- Nogen må have set sheriffen nu. - Åh, mit barn.
Åh, mit barn.
Ingen burde leve sådan her.
Som det ser ud, er det ikke den sidste grav, de skal grave
Ikke hvis jeg kan gøre noget.
Frygt ej, ingen vil gøre jer fortræd.
- Vi er med Robin Hood. - Gud velsigne jer.
Hvorfor tog han ikke mig, i stedet for mit eneste barnebarn?
- Vi må blive her og hjælpe dem. - John, vi har en opgave.
- Robin har bedt os ... - Robin er her ikke. Det er vi!
Disse mennesker har brug for vores hjælp.
Jasper kan ikke overtales. Du kan stadig nå at flygte.
Du flygtede ikke, da jeg var gidsel. Jeg forlader dig ikke sådan her.
Så må vi gøre klar til at forsvare os.
Undersøg alle landsbyboerne. Bare find ham. Spørg rundt.
Vi slipper ikke ud af den her.
Men hvis vi gør ... tror du, jeg kan komme tilbage til banden?
Det er alt for sent, Allan.
- Jeg har begået nogle fejl ... - Fejl? Du forrådte os bevidst!
- Okay, strengt taget er det sandt. - Ja.
Men så enkelt er det ikke, Will. Og jeg reddede dit liv, ikke?
Nu ved jeg en del om, hvordan dette sted fungerer.
Det skal nok hjælpe Robin.
Kom nu. Hvad siger du?
Du er med Gisborne nu. Der er ingen vej tilbage derfra.
Jeg er ved at vænne mig til livet som lovløs. Kongen kommer tilbage.
Du og Marion bliver gift, og bor i et flot hus. Og jeg vil bare ...
Se på disse spor. De fortsætter denne vej, kom.
- Alt vil ende. - Sig det til solen, Much.
Hvis vi ikke finder sheriffen før solnedgang, er det hele slut.
Jeg, du, Marion, alt.
Der vil kun være brændt jord tilbage.
- Jeg har lidt medicin i lejren. - Nej.
- Vi tager dem med os. - Lejren er hemmelig.
Se på dem. Synes du virkelig, vi skal efterlade dem herude?
Manden kan ikke se noget. Resten får bind på.
- Må jeg sige noget? - Taler du til mig?
- Undskyld, sir Jasper, har du tid? - Fortsæt.
Guy er ikke god til at fremhæve sig selv.
Vi gør vores bedste, selv om han ikke viser det.
Der er få, der ville gøre, hvad Guy gør nu.
Han kan være meget nyttig i et andet grevskab.
- Hvad? Han og du? - Ja, det er det vel.
Når folk indser, at de skal dø -
- dukker en helt ny loyalitet op.
- Jeg vil leve, ja. - Så må du hellere finde sheriffen.
- Gav jeg dig ikke en opgave? - Jo, jeg er i gang.
- Han vil virkelig gerne redde dig. - Det handler ikke om mig.
Korrekt. Men selv om jeg ikke kan lide dig, skal du ikke være bekymret.
Som sort ridder kan du og din familie passere frit.
Jeg har ingen familie. Men jeg har venner.
- Det er en vis person. - En vis lady Marion?
- Vi var forlovet, og jeg håber ... - Stop. "Håb" duer ikke.
- Hun bliver min kone med tiden. - Ikke hvis hun er død forinden.
- Marion følger mig. - Ja, hvis I er gift til den tid.
- Jeg kan ikke nå at ægte hende. - Hvorfor ikke?
Tiden til snak er slut, jeg skal underrette mine tropper.
- Lad os i det mindste evakuere byen! - Nej. Vi må statuere et eksempel.
Som prins John altid siger, statueres det bedst med blod.
- Hvor mange? - Mange, de omringer byen.
- Forbered alle vagter på belejring. - Alle leder efter sheriffen.
Send alle raske mænd til våbenkammeret.
- Og bevæbne dem? - Vi slås for livet.
- Vent ... - Gør det nu bare!
Så er vi her.
Prøv at hvile jer lidt. Vi kommer med mad og medicin.
Det forjættede land.
- Hjælp mig. - Jeg kommer. Denne vej.
- Fortsæt lige frem. - Så træt.
- Hvor er Marion? - Will.
- Vi blev våbenbrødre igen trods alt. - Det var uventet.
- Har du hørt fra Robin? - Nej, men han bliver ved at lede.
- Det duer ikke, Will. - Den, der ikke må dø, er dig.
- Der er ingen udvej. - Jeg lovede Robin at beskytte dig.
Hvor er han på vej hen?
Måske kan jeg blive her, når du og Marion, du ved ...
Se. Jeg tror, vi haler ind på ham. Det her er friske fodspor.
Eller også kan jeg blive en enlig lovløs.
- Hævneren i Sherwood. - Much, kom her.
Kun én mand i Nottingham har sådan noget nattøj.
Det er løgn.
- Hvor har du det tøj fra? - Jeg byttede dem mod nogle klude.
Byttede du klude for silkepyjamas? Det kan ikke passe.
Han sagde, de ville hjælpe ham med at finde vigtige papirer i skoven.
Papirer?
Det er pagten. Lejren, kom!
- Ændrede han mening? - Nej, men vi fik en indrømmelse.
Nottingham kan ikke skånes, men han skåner mig og min familie.
- Forlader du os? - Jeg svigter dig ikke, Marion.
Du kan blive min familie, og vi kan flygte sammen, hvis vi gifter os.
Er det et svært valg, døden eller min kone?
Det er ikke så enkelt. Hvordan kan jeg forlade dem?
Gift dig med mig, så overlever du.
Det skal ske inden solnedgang, så rejser jeg min vej.
- Kom nu. - Jeg sinker dig.
- Tænk ikke på mig. - Jeg kan lide at tænke på dig. Kom.
Jeg er snart tilbage.
Vi er flere, så spred jer. Brug de små møgunger.
Helte må ikke dræbe børn.
- Du har intet valg. - Det skal der være.
Der er en jernring omkring byen. Slap vi ud, ville de dræbe os.
- Så må vi slås, så godt vi kan. - Du kan ikke redde disse ...
Du kan ikke redde disse mennesker.
- Du må desværre ægte Gisborne. - Nej!
Robin vil gøre alt, hvad han kan. Han skal nok finde dig.
Bare hold dig i live.
Robin, det her er vanvittigt!
- Sheriffen kan ikke finde lejren. - På en måde ved han, hvor den er.
Tiden løber ud! Vi burde prøve at redde Marion, Will og de andre.
Nej, Much! Sheriffen er på vej mod lejren.
Vi kan kun redde nogen, hvis vi finder ham.
Vi kan ikke blive til frokost.
Jeg ved, hvem du er.
- Jeg hjalp dig. - Ja, tak for det. Hvor er byttet?
- Hold op! - Rør ikke mine børn!
Du binder fjolset, jeg finder forrådet.
Vi finder forrådet.
Drenge, bind den store mand.
Ja, han giver jo til de fattige. Her.
Kom nu ...
Den er her et sted.
- Kom til mor. - Ikke savle på det, kvindemenneske!
Hold op, din dumme, gamle mand.
På én dag har jeg været en rig mand, en fattig mand -
- en tigger, og nu en tyv.
- Forrædere! - Ja, og så unge.
- Hood! - Skyd ikke! Tænk på børnene.
Ud af mit køkken!
Du skal arbejde på dine opdragelsesmetoder.
- Og du burde ikke være ude så sent. - Tilbage!
Du kan ikke skade mig, Hood. Ikke hvis dine elskede, lugtende -
- stakkels papirer ikke skal brænde.
- Ingen brænder noget. - Så må du føre mig tilbage.
Og du kan intet gøre.
Forvirret, det vil han være.
- Hvad har du besluttet, Marion? - Jeg vil ikke svigte folk her.
- Så du vil blive? - Ja.
Din trodsighed bliver din død.
Det er ved at blive koldt. Skal vi tænde ild?
Luk portene op!
Og kvinden, Marion, tager hun af sted sammen med dig?
- Hun forlader ikke Nottingham. - Tåbe.
Og uden hende, kan min verden lige så godt forvandles til aske.
- Marion! - Hvad?
- Du kom tilbage. - Hvis jeg dør, dør jeg ved din side.
Sværd!
De kommer! De kommer!
Luk portene!
Gift dig med mig nu, så det bliver det sidste, vi gør.
Lad os tage det fra dem.
Gisborne!
- Du lever. - Stå ikke der, giv mig stemplet!
En dag. Jeg er væk én dag!
Og se på det! Se på det!
- Er du her endnu? - Nej, Deres Nåde. Træk jer tilbage!
- Hvad skete der, hvor gik De hen? - Jeg ville se, om du klarede det.
Hood fandt dig. Han kan være her endnu, vi kan stadig pågribe ham.
Nej. Jeg har ikke brug for ham mere.
Ene mand lykkedes det mig -
- at infiltrere Hoods lejr, og hente pagten.
Pagten.
Pagten? Pagten!
Pagten!
Tag ham! Efter ham!
Så er papirarbejdet ordnet.
Det her var min skyld.
Finder han lejren igen, tilgiver jeg aldrig mig selv.
Jeg var et fjols, Robin. Undskyld, jeg ikke adlød dine ordrer.
Du er en god mand, John, der bekymrer sig om andre.
Det skal du aldrig undskylde for.
Du tror vel ikke, sheriffen gik i søvne?
- Intet, han gør, kan forbavse mig. - Jeg beklager. Nej.
Ingen kan ride på en hest i søvne.
Jeg kender en mand, der stod op, malkede alle sine geder -
- og så gik i seng igen, i søvne.
- Hvad? - Det er sandt. Hans kone så det.
- Vækkede hun ham ikke? - Er du vanvittig?
Hun gik ud og købte seks geder til.
Bedst på www.NXTGN.org
Tekster: Kasper Rasmussen www.sdimedia.com